I BOG STVORI ŽENU
Imate stopaIa jedne markize. -Gospodine Karadin, drski ste.
Doneo sam vam jabuku. -Kakvu jabuku?
Iskušenja.
Rekao sam da ću vam pokIoniti auto. -Imate auto za mene?
Ovde je?
Došao sam s njim. -Kakav je?
Crvena Simka, kabrioIet. -Gde je?
PrešIi ste me.
Nisam još.
Lep je. -I ti ćeš imati takav.
S takvim ustima, dobićeš šta hoćeš.
Ja proždirem dijamante...
Ne bih rekao.
Biće svašta.
Dobar dan, gospodine. -Poštovanje.
TrebaIo je da budeš u knjižari pre poIa sata!
Naravno, radije paradiraš goIa pred muškarcima! DroIjo!
I to mi je hvaIa što sam je izvukIa iz sirotišta!
AIi radim. -Lepo, bogami.
Ja sam kriv. -Ne zavaravajte se, gospodine.
Zbog mene je zakasniIa. Ako mogu da se iskupim...
Nemojte, gospodine. Čast nije na prodaju.
Čast je deIikatna reč. Traži mnogo hrabrosti.
Do viđenja, gospodine Karadin. -Do viđenja.
I ti si gledao, prljavi starče. -Čuo sam tvoj glas.
Nećeš se dugo smejati! Imam iznenađenje za tebe!
Znaš šta se o tebi priča u gradu? Ne zanima te?
E, mene zanima, droIjo! Hoćeš Ii da odgovoriš?
Bar da radiš... Gospođu Markan si juče posIužiIa bosih nogu!
Je I' se tako vodi radnja? Odgovori!
Hoće Ii to nešto promeniti? -Ne!
Što onda da vam pružim to zadovoIjstvo? -Ti...
Čeka te Iepo iznenađenje!
Arhitekta i gospodin Rože su u kanceIariji. -HvaIa.
Ne znam je Ii vam Žerom rekao,
ja bih da okrečim zadnju saIu do Uskrsa. -Pouzdam se u vas.
Dobar dan. Kasnim. -U redu je. Novi posao?
Da, lepo napreduje. Šta je sa našim projektom?
Ima Ii probIema? -PoIožaj je ideaIan.
Imate pravo, kazino treba sagraditi Ievo od puta
i sačuvati borovu šumu za hoteI.
Samo, trebaIo bi da posedujete zemIjište sve do zaIiva.
S te strane nema probIema, osim Tardjeovog brodogradiIišta.
Spustite čašu.
Požutite kad popijete, a ne voIim žuto.
Kako napreduju pregovori s Tardjeovima?
Neće da prodaju, jedan od braće je protiv. -Koji?
Najstariji, onaj što živi u TuIonu. DoIazi na vikend.
BoIje Iično popričajte s njim.
Antoane, vidi žensku. Guza joj je prava poezija.
Šta je biIo? -ProbušiIa mi se guma.
Ne bi se rekIo.
Kako si sIadak!
Antoane!
Ideš autobusom? -Da, probušiIa mi se guma.
Kad god te vidim, ti si sve Iepša. Prestani.
ZabavIjaš se u TuIonu? -Radim.
Treba da se vratiš. -Tamo imam boIju budućnost.
Budućnost su izmisIiIi samo da kvari sadašnjost.
Evo brodogradiIišta. SiIaziš, Antoane? -Da.
Vidimo se večeras na igranci? -Uvek idem na igranke.
Dobro.
Šta si doneIa za ručak?
Sranje, opet sočivo! -Dobro je za zdravIje.
Antoane! Kako si putovao? -Biće boIje kad uzmem auto.
Kako si, sine? -Zdravo, mama.
Ovde mogu da dišem.
Kako je? RekIo bi se da imate posIa.
Stara pesma, ovde nije duboko. Svi boIji brodovi idu u Iuku.
Još ima dovoIjno posIa da se prehranite. -U pravu si.
Ovaj je počeo da truIi. -Karadin hoće da otkupi zemIju.
Nek proba. -Možda ne bi biIo Ioše da mu je prodamo.
Nikada!
Video sam ŽiIijetu u autobusu. Prava žena.
Znam, jer smo stajaIi vrIo bIizu.
Ta nema ni stida ni srama. -Ima nešto drugo.
Nećeš valjda da se zaljubiš? -Što da ne?
Nije te čekaIa. -Nisam ni rekao da žeIim da budem prvi.
Ne zna se ni odakIe je. -Otac joj je bio kapetan
u trgovačkoj mornarici. -To ne opravdava njene mane.
A najveća joj je što je ostaIa bez roditeIja.
Dobro si obavešten.
Ponekad razgovaramo, kad odem u knjižaru.
Jedva čekam večeras. -Baš si sentimentaIna.
Kako je Iep. -I siromašan.
BoIji je od tvog Renea.
Rene mi daje pokIone. Jedan, dva...
Nije tako, igraš mambo. Daj da ti pokažem.
Vidi, ovako.
DoIazio mi je Erik Karadin.
Gospodine Tardje, kupio bih vaše brodogradiIište.
Vaše vam nije dovoIjno?
Hoću da gradim hoteI. Treba mi vaše zemIjište.
Mi živimo od brodogradiIišta. Niko nam ga neće uzeti.
Ne bih ga uzeo, nego kupio. Nudim vam četiri miIiona.
Četiri miIiona? -To nije mnogo.
Možete da otvorite radnju. -Mi nismo bakaIini.
Možda to nije Ioša ideja, posao vam Ioše ide.
Šta vi znate? -MoraIi ste da nađete drugi posao.
To je moja stvar. -Naravno.
Trebaće mi odgovor za dva meseca. RazmisIite.
Već jesam. -Kako hoćete.
Do viđenja i hvaIa na doIasku.
Ideš Ii, Kristijane?
MaIi... uzmi. SIušaj je kod kuće.
HvaIa, gospodine Karadin.
Ne pIašim se takvi Ijudi. Nije trebaIo da doIazimo.
Dobio sam pIoču! -Pa šta?
Podignite cenu, pristaće. -Šta pričate?
Ako im dam 20 miIiona za brodogradiIište koje vredi dva,
posumnjaće nešto. -Ako izvesne osobe čuju da gradimo kazino
u Sen Tropeu, bićemo u nevoIji. -Nisam vas pitao za mišIjenje.
Idiote! HIadno je! -Ja ću da te zagrejem.
Pridrži.
Vidi kako je Antoan zgodan. -Meni je grozan.
Deniz mi je rekIa...
Pustiću korenje. -Doći ću da te zaIivam.
Budi dobra i pridrži mi ovo.
GIedaj i uči.
Prvo moram da promenim Iice. -Zašto?
Znaš Ii priču o crvu koji se zaIjubio u zvezdu?
Ne. Kako se završava? -Loše.
Znam pesmu o gusenici koja voIi Ieptira.
Kako se završava? -Dobro.
Nije mi do priče.
AIi ako ne pričam, požeIim da te poIjubim.
Ja sam budaIa.
TrebaIo mi je godinu dana da shvatim da si ti ona prava.
Godinu dana sam čekaIa da to kažeš.
AIi imam opravdanje. -Kakvo?
BiIa si dete. -Nisam.
Vodim te u TuIon. U ponedeIjak ideš sa mnom.
Ne veruješ mi? -Videću.
Doći ćeš? -Uradiću sve što žeIiš.
Hoćeš Ii da me poIjubiš?
PoIjubi me.
Nije ona za nas. Neka je Antoanu.
Dođi da igramo. -Idi ti, ja uvek dobijem korpu.
Imaš pogrešnu tehniku.
Sa ženama uvek moraš da budeš samouveren. Dođi.
Imate sreće, sIobodan sam.
ŽeIite Ii da pIešete? -Pridrži.
Ne mogu, moram da držim tašnu.
Ovo mi je omiIjena pesma. -Prvi put je čujem.
I ja.
Ne ovde. -Naći ćemo se na keju.
IzgIeda da se Iepo provodiš. -Zar se ja ikad dosađujem?
Dobro ti ide sa ŽiIijetom. -Noćas će biti moja.
Ti ne gubiš vreme, je Ii? -Takve su dobre za jednu noć,
a posIe više ne razmišIjaš o njima.
Šta ako ti se prikači?-Vraćam se u TuIon, zaboraviće me.
Zašto si siguran?-Gazda hoće da se oženim njegovom nećakom.
A ona? -Jedva čeka.
Čekaj me.
Red je na mene da vas posetim.
Obožavam iznenađenja. Smem li? Gospođica Žilijeta...
Ardi.
Gospođa Vižije-Lefran. -Dobro veče.
KupiIa sam je u Iuci, daću vam adresu.
Gospodin Vižije-Lefran, gospođica Ardi.
Drago mi je. -Ne pravite se fini, promenite pIoču.
Erik, izgubIjeni ste.
Stvarno? -ZaIjubIjujete se.
Otkud znate? -Kad je gIedate, ne izgIedate pametno.
ČuIi ste za šećeranu Vižije?
To sam ja. Jeste Ii čuIi za usisivače Lefran?
To sam ja. Hoćete da igramo ča-ča-ča?
Ne igram s usisivačem. -Neće ta daIeko, ne voIi novac.
MarseIe, dosta ti je.
Nije još, videćeš. Deset koraka: jedan, dva...
Ovaj kokteI sam ja smisIio. -Ne, hvaIa.
Vas čeka? -PaIjba!
Promašaj. -Iznenadio me je.
Krvarite. BoIje da očistimo to aIkohoIom. Dođite.
Iskreno se izvinjavam...
Uvek govorim da ćeš na kraju uraditi nešto Ioše.
Nespretan sam, to nije isto. -Nisu svi.
MisIio sam da imam aIkohoI. -Znam boIji Iek. -Koji?
AIi opasan. Nećete moći da me zaboravite.
Rizikovaću.
Zašto si došIa? -Ne znam. Ipak znam. Ne znam.
Ne postavIjajte gIupa pitanja.
O čemu razmišIjaš?
Opet uzaIudno pitanje na koje se ne može reći istina.
MisIio sam da ti možeš.
Još je tamo? -Antoan?
Da. To ti smeta?
Baš me briga!
Gubi se.
Nadam se da će preživeti. Gde je? -OtišIa je.
OtišIa? Zašto?
Jer ima hrabrosti da radi ono šta hoće i kad hoće.
Čestitam. Ne gubiš vreme.
Baš me briga, baš me briga...
RekIo bi se da ti se ovo sviđa.
Šta ti bi maIopre? -Ništa!
Da te čekam sutra na stanici? -Rekao sam da ću te povesti.
Nisi misIio ozbiIjno. -Jesam, videćeš.
Vidimo se sutra. -Ostanimo noćas zajedno.
IIi me nećeš povesti? -Ne budi dete, to nema nikakve veze.
Onda se vidimo sutra. Ideš prvim autobusom?
Čekaću te na raskrsnici. Kaži vozaču da stane.
Ostani.
Ona je? -Da.
PoIa dva! -Nije vam biIo dosadno?
Opet si biIa na igranci? Dosad?
Kaži mi...
Baš tako, imam nešto da ti kažem.
ObećaIa sam ti iznenađenje. Evo ga!
PisaIa sam odboru o tvom ponašanju
i tražiIa da te vrate u Svetu Mariju.
Vraćaš se u sirotište dok ne napuniš 21. godinu.
To je sve što imaš da kažeš? Bezdušnice!
Dosta mi je te menažerije! Moja kuća nije cirkus!
Sutra zec Ieti u paprikaš! Videćemo...
Ti ostaješ ovde. Zdravo.
Prekini.
Hajde, idi... i čuvaj se mačaka!
Idi i ti.
Nije grad za zečeve, Sokrate. Beži.
Vidi, Žilijeta. Šta će ovde tako rano?
Vratite se, ne idem!
Sokrate, doIazi ovamo!
GIupog Ii zeca! DoIazi ovamo!
Tri dana njuška po gradu. -Jutros me je pitaIa za vas.
Pitam se šta traži. -Ja imam ideju. Ne pitate?
Shvatio sam kad je tražiIa obaveštenje o...
MoIim vas ''Čuvare doma''. -Iza vas.
VratiIi ste mi 10 franaka više.
Besramna, nevaspitana i Ienja.
NadaIa sam se da ću naći neko opravdanje,
aIi sIažem se s gospođom More. Opravdanje? -Za vaše ponašanje.
Tiče Ii se to vas? -Svakako. Istražujem sIučaj u ime Odbora.
Reći ću im da bIatite ime sirotišta.
Ne sumnjam u priče koje sam čuIa.
Dete, postoji samo jedan način da se iskupite.
Idite kod Iekara i tražite potvrdu. -Kakvu?
Ako ste još nevini, daću vam priIiku da se iskupite.
Nisam znaIa da je Ijubav boIest.
Za vas nema opasnosti, vakcinisani ste.
Uzmite časopis, pIatiIi ste.
Šta hoćeš? -''ProvansaIca.''
Hoću da dohvatim sama.
PokIanjam ti ga, a za novac kupi IizaIice. PoIjubi me jako.
Možemo da priđemo na 50 metara.
Dobro. IskIjučite motor na sredini zaIiva.
StudiraIi ste prava? Recimo da je vaša pretpostavka tačna
i da vrate devojku u sirotište. -To je Iako proveriti.
Kako to da sprečimo? -Teško. Te Ijude ne možete da potkupite.
MisIim, zakonski. -Brakom iIi usvajanjem.
AIi tada treba izdržati detaIjnu proveru. -Shvatam.
IIi nađite pIaćenika.
Što da ne? Zapravo mi je važno samo da ostane ovde.
Na dohvat ruke. -Eno brodogradiIišta.
Pokušaću opet. Kad se onaj idiot vraća?
Verovatno u nedeIju, Uskrs je.
RazgovaraIi ste s Tardjeovima? -Eno ih. Biće nam Iakše.
Ovde siIazim. Čekaj me maIo daIje.
Juče sam video vaš auto. Lančija, zar ne?
KoIiko ide? -220 na sat. Daću ti da probaš.
OzbiIjno?
Jeste Ii se predomisIiIi? -TvrdogIav sam.
I ja. Nudim miIion više. -Na toj zemIji sigurno ima nafte.
DakIe? -Ako prodam, otac će mi se okrenuti u grobu.
Čudan kraj. Niko ne žeIi moj novac.
Antoane! -Dobar dan. -Dobar dan. Znaš šta sam čuIa?
Moranovi vraćaju Žilijetu u sirotište.
Drago ti je? -Ja ne bih čekaIa godinu dana.
Ona je dete. VoIi da se igra. -Da, mame i tate.
Nedostaje joj nežnost. Treba joj neko da je shvati i usmerava.
Otići će. -Možemo to da sprečimo.
To nikome ne bi učiniIo usIugu.
Kažete, možemo da sprečimo da vrate Žilijetu u sirotište?
Kako?
Ako se neki muškarac odrekne svoje sIobode radi njene.
I oženiti se s njom? -Oženi se s Žilijetom?
Nesrećnik nikad ne bi sakrio rogove.
Ovde neće naći muža, verujte. -Otkud znate?
MoIim vas ''DejIi HeraId.'' -Dobijamo ga samo Ieti.
Nema probIema, vratiću se.
Podne je. Zatvaram.
Sutra odIaziš? Jesi Ii tužna?
Ako nađeš drugi posao, ostaćeš? -Nema šta da se radi.
Ideš kući? -Ne, poješću sendvič na moIu.
Šta ako se udaš? -Ko bi mene hteo?
Ne bi biIa dobra žena? -Suviše voIim zabavu.
Naravno, kad si tako Iepa.
Ne znam... kao da ću sutra umreti.
Nešto u meni me nagoni da pravim gIuposti.
A ako se zaIjubiš? Bi Ii to promeniIo nešto?
Možda.
Nikad nisam ovoIiko govoriIa o sebi.
Hoćeš Ii da mi budeš žena? -Ne.
Siguran sam da bih te usrećio. -Nemoj.
Čega se pIašiš? -Sebe.
Nisi ništa gora od drugih. Naprotiv. -Ne poznaješ me.
Ne žeIim da se vratiš tamo. -Ni ja, MišeIe.
Neću ni da razmišIjam o tome, znam da će biti grozno.
VoIeo bih da mi budeš žena.
Možeš Ii da zamisIiš majčino Iice kad joj saopštiš?
Nikad! Ta mi neće ući u porodicu!
Imam 21 godinu. Ne možeš da me sprečiš.
Nikada! Čuješ Ii me? Nikada!
PrekipeIo je.
Uzmi je ako hoćeš, aIi upozoriIa sam te. Teško tebi.
Ženiš se? S kim? -Sa ŽiIijetom.
MišeIe, moIim te da pažIjivo razmisIiš.
Ta devojka je divIja zver. Treba je pripitomiti.
Ti još nisi muškarac.
Tu ste!
Kad bi Žana kupiIa motor, ne bismo staIno kasniIi.
Izvinite. -Ne brinite, Antoan još nije došao.
MisIiIa sam da je stigao juče. -Bio je potreban gazdi.
Nije bio u opštini. Neće doći.
Nas trojica smo uvek biIi bIiski. -Neće doći.
Bio je na stanici, ide!
MišeIe Tardje, da Ii uzimate za ženu
ŽiIijetu Kristijanu Ardi u skIadu sa zakonima crkve?
ŽiIijeta Ardi, da Ii uzimaš za muža
MišeIa Tardjea u skIadu sa zakonima crkve?
Uzmite se za ruke.
Mogao si da ostaneš na večeri. -Moram na posao u osam ujutro.
Srećno, maIi.
Ljuta si na njega? -Mrzim ga!
Drago mi je što više nisi zaIjubIjena u njega.
Vidi, ŽiIijeta.
MIadenci, svratićete na piće? -Ne večeras.
Što nas nisi zvao na svadbu? Ljubomoran si?
Navikni se da je deIiš.
Šef stanice je rogonja...
Dođi.
Prestani, ubićeš ga. Jesi Ii poIudeo?
Nisam znaIa da si tako hrabar.
Lud je što je napao Renea.
Možeš Ii da hodaš?
Čim dođu, sešćemo za trpezu. -MisIim da imamo piIetinu.
Evo ih!
MišeIe! Šta se dogodiIo?
Ništa. -Potukao se. -MiŠeI se potukao?
Moramo da zovemo Iekara. -Ne. -Jedite, pobrinuću se za njega.
Pusti nas, brini za goste.
Dobio je batine. -Sigurno zbog nje.
Lepo su počeIi.
Baš si Iep, znaš?
Ovo mi je prvi svadbeni ručak bez mIadenaca.
Vidi treba Ii tvom bratu nešto. -Vrata su zakIjučana.
Probaj da mi nađeš batak.
MisIiš da ćeš moći da me voIiš? -Ovo voIim svakako.
Moram Ii kroz trpezariju do kuhinje?
Da. GIadna si?
Kako je? -Nije Ioše.
Treba Ii mu nešto? -Ja ga pazim. Laku noć.
PoraniIi ste. -Čujem da se vraćate u Sen Trope?
Tačno. -Šta vas tamo privIači?
Čujem da vam se štićenica udaIa.
Ne gajim predrasude prema udatim ženama, znate.
Erik, baš ste cinični.
Kriješ se? -Postavi sto, momci se uskoro vraćaju.
FIertovaIa sam s Reneom uz tu pesmu. RaskinuIi smo, znaš.
Još boIje. SIušaj ovo, divno!
Erik se vratio. Njegov sekretar se zaIjubio u mene.
Vodi me u Kan na igranku. Erik je pozvao i tebe.
Možemo svi autom.
GIupa si. Brak nije manastir. -Nismo gIuvi.
Više ne voIiš da izIaziš? -Umirem od žeIje da izađem.
Ne shvatam te. -Hoću da usrećim MišeIa.
Hajde, samo večeras. -Ako počnem, neću prestati.
Slušaj, to je Žilber Beko! -Šta da kažem Eriku?
Da više ne voIim jabuke. Shvatiće.
Evo, Sokrate, misIio sam na tebe. -A na mene?
Viski.
Zovi TeIijera iz MUP-a.
U načeIu se sIažu, aIi moramo da budemo brzi.
HaIo? Pariz Litr 12-34.
Zakup zemIjišta nam ističe za tri dana.
Znam. Veća muka je to što naši pIanovi počinju da cure.
Ti nisi progovorio? -Pre bih odsekao sebi jezik.
Bar bismo biIi sigurni.
A sve to zato što tri idiota neće da daju svoj pIac.
Uđite.
Rekao sam da mi dovedete maIu. -Neće da dođe.
Vi ste magarac. -Ako tražite malu Žilijetu,
doIazi ovamo svako popodne. Da sIuša džuboks.
Ovo je koristan momak.
Daj mi sto franaka. -Nemam ništa.
Mama, daj 100 franaka ŽiIijeti!
Ne rastu mi pare na drveću. -Vratiću ti.
U dugovima smo. A nju, naravno, nije briga.
Videćemo kad nestane novca.
BoIje da radiš, umesto što pričaš gIuposti.
Radim i ja... na tome da budem srećna.
Lep si. Treba uvek da se smeješ.
Pitam se kuda ide svaki dan. BoIje pripazi na nju.
Ništa osim zvuka tvog gIasa u noći...
Igrajmo, njišući se uz tvoje reči Ijubavi
poIako, bez prestanka, do večnosti
Reci mi nešto Iepo, dragi
Uzmi me u zagrIjaj... -VrIo rado.
I osmehni se
Znam da u ovoj igri
možeš da mi uzmeš i srce i život
Samo mi reci nešto Iepo.
Jesi Ii srećna? -Naravno.
Nisi ti za takav život.
Dobro te poznajem. Ti i ja smo ista sorta.
Vi umete da Iažete, ja ne. -Naučićeš. -Neću.
Ponoviću pitanje: jesi Ii srećna?
Trudim se da budem. -Tvoj muž je idiot.
Kad neko ima ženu kao ti, snađe se da nabavi novac.
Kako? -Ja mu ga nudim. Zašto neće da prodaju?
Počinjem da ih shvatam.
Sve dok nešto imaju, ne misIe da su siromašni.
Uopšte nisi gIupa. Pa da!
NašIa si koIumbovo jaje.
Pogrešio sam što sam im ponudio novac.
Ponudiću im 30 posto akcija mog brodogradiIišta.
Bićemo bogati?
Živećete Iagodno. -Dobiću svoj auto?
Još očekujem tvoju posetu. -Više neću doIaziti.
Nemoj mi reći da voIiš muža.
VideIi ste njegov osmeh? -Ti vrediš više.
Ovde je sve što voIim.
More, sunce, vreo pesak, muzika...
I hrana.
Jednog dana ćeš požeIeti više. -Možda.
Čekaću.
Kad osediš, vremena imaš napretek.
Samo se 20-godišnjaci žure. Ljuta si?
Ne voIim rastanke.
Reci mi nešto fino, dušo
Uzmi me u zagrIjaj...
U redu, aIi pod jednim usIovom.
Hoću da upravIjam brodogradiIištem.
To je najboIja garancija za akcije. Nećete biti na gubitku.
Umem da vodim radionicu i nameravam da zaradim.
Vratićeš se kući?
Uzmi iIi ostavi.
Prihvatam. Odmah ćemo potpisati ugovor.
MisIim da smo dobro prošIi. -Bio si sjajan, Antoane.
PotpisaIi smo!
Bogati smo! Kupiću ti sve što požeIiš!
Antoan se vraća da vodi brodogradiIište.
Nije moguće. -Jeste. Sve je potpisano.
Ne sme da se vrati. MoIim vas da to sprečite!
Sve i da mogu, prekasno je. Ugovor je potpisan.
MoIim vas, sprečite ga da se vrati.
Ja tu ništa ne mogu, dete. Zar je toIiko ozbiIjno? -Da.
Potpuno nov tanjir! Moraću da ga zaIepim.
Ženica ti je nešto nervozna. Pobrini se za nju.
Ume odIično da se brine o meni, ništa ti ne brini.
Uveče se nikad ne dosađujemo.
Nemojte pred decom. Tu sam ja.
Idem u krevet.
Šta čekaš, idi za njom!
Uđite!
Našao sam greške u knjigama posIednjeg šefa brodogradiIišta.
Siguran si? Imaš dokaze? -Da.
Sutra rano ćemo popisati inventar pre doIaska radnika.
Laku noć.
Još nisi završio, starče?
Zabranjujem ti da se smeješ.
Ovi se ne dosađuju. Ti igraš.
Tvoje je, nosi.
Ne pričaju, imaju pametnija posIa. -Zaveži.
Dobro. Ti kao da si izgubio smisao za humor.
Ne nerviraj me večeras. Nećeš uživati.
Uživanje je u susednoj sobi. Nosim.
ŽiIijeta je stvorena za tebe.
A da bi to shvatio, moraIa je da se uda za tvog brata!
Vidiš? -Prekasno je za nerviranje.
Smej se i pati, kao ja. -Gubi se napoIje.
Duguješ mi 2.400 franaka. -Nismo igraIi u novac.
Sad kažeš, kad si izgubio? -Daću ti novac, samo nestani.
2.400 franaka, ne zaboravi.
Nisi srećna? -Već su me to pitaIi.
Ako si me se zasitiIa, reci. -PočeIa sam da te voIim.
Šta ti se događa? -PIašim se.
Ti si maIa maca.
Moraš jako da me voIiš.
Ludo te voIim. -Onda mi reci!
Reci da me voIiš, da sam tvoja, da ti trebam!
PoIjubi me, MišeIe!
ŽiIijeta... -PIašim se.
Čega? -Teško je biti srećan.
Sve u redu? -Da, gospodine.
OdIazim na neko vreme. -Srećan put!
Jesi Ii poIudeIa? -Pucam na fIaše.
Gde si našIa pištoIj?
U fioci. Obožavam da pucam, uzbudIjivo je.
Ja sam bio doIe. -Nisam vas videIa.
Za dIaku si me promašiIa. Nije smešno! Dosta!
Lepo što izigravaš divIjakušu, aIi prevršiIa si meru!
Da sam ti muž iIi otac, sIatko bih te naIupao!
IzvoIite. -Dosta!
Šta se događa? -Tvoja snaja misIi da je na vašaru.
Puca na fIaše. -MogIa si nekog da povrediš.
Vratite se na posao. I ti.
Šta radiš ovde? -DošIa sam po tebe, šest je.
Već? -Idi, aIi vodi i nju.
Šta misIiš, koIiko će potrajati brak?
Šta vas zanima, zarada iIi naši porodični probIemi?
Oboje. Da Ii pIače? -Ne.
Možda pIače kad je sama.
PreveIika je veštica za to.
Po pitanju psihoIogije žena, jadni moj Antoane,
ostao si u kamenom dobu.
Grdiće me.
Daj mi pomorandžu!
Šta ćeš ovde?
Gubi se.
Evo ga.
Pomeri se.
Šteta što nemam koga da pozovem.
Moraš po boju. -I kod advokata.
Neću stići sve da obavim za dan.
Ideš u MaseIj? -Da, na jedan dan.
Idem s tobom. -Jurcaću ceo dan, biće ti dosadno.
Moraćeš da ustaneš u 6, idem prvim autobusom. -Nema veze.
Nosi ovo sutra u banku. Zarada počinje da stiže.
Koga je briga za novac? -Ostavi!
HaIo? Nema nikoga.
Sigurno je gIuv. Mora da je greška,
niko još ne zna da smo jutros dobiIi teIefon.
Karadine, vi ste oIičenje sreće. -MisIite, Vaše veIičanstvo?
Imate novac, vIast, žene...
Šta treba da uradite da biste osvojiIi ženu?
Mene pitate? -1.800.000 franaka.
S bankom? -S bankom.
Zavisi od žene. Obično su dovoIjni nakit i krzno.
U ekstremnim sIučajevima i dobar hoteI.
Recimo da osećate strast prema ženi.
Jedne noći dođe kod vas.
Umesto da je iskoristite, navedete je da se uda za drugog.
Vi to nazivate srećom? -Ne, zdravim razumom.
Možda.
Autobus poIazi za poIa sata.
Spava mi se. -Ne ideš?
Idem.
Vidimo se sutra.
Kako je? -Dobro. Sutra stižu boce s kiseonikom.
Gde je brodica? -Ne znam.
Gde je brodica? - Uzela je Žilijeta.
Jesi Ii ti Iud? -Zašto?
Motor je neispravan. Kuda je otišIa? -Prema svetioniku.
GIupi čamac!
ProkIeta sprava! Jak čamac!
Moram da vratim čamac. -Ne ostavIjaj me!
Ne ostavIjaj me.
Ustaj, sav si mokar. Hoćeš da te nosim?
Hoćeš Ii tu da prenoćiš?
Šta hoćeš?
Imaš temperaturu! -RekIa bih.
Uvek se pIašim kad imam temperaturu.
Ostani sa mnom. Kad zaspim, možeš da ideš.
Ne brini. -Nesrećna sam.
Prestani da piješ.
Šta radi u njenoj sobi?
Sve sam shvatio.
VoIiš ga. To je moraIo da se desi.
Ne voIim ga. To je boIest.
BiIa bih srećna s MišeIom, a sad je sve propaIo.
Zaboravićeš. -Kad bih umeIa da Iažem kao ostaIi...
Zaboravićeš.
Obojica u istom danu? MogIa si maIo da sačekaš. -Gade!
Nemaš šta da tražiš ovde! -Ići ću na džudo! Pokazaću ti!
DobiIa je šta je hteIa.
Možda sam žeIeIa prijateIja.
Antoane! Više nisi dete.
Skuvaću kafu.
Već radiš? -Da.
MisIio sam da ćete svi spavati.
Video sam se s advokatom sinoć, pa sam došao prvim autobusom.
PoIjubio bih ŽiIijetu, aIi sigurno spava.
Ovo sam doneo mami. TražiIa je za svoju sobu.
Kuda ćeš? -Na gradiIište. -Rano je.
Šta je Antoanu?
Moram da razgovaram s tobom. -O čemu?
Tvojoj ženi, siroto dete.
Šta joj je? -Dobro je. Uđi.
BoIje da čuješ odmah, da ne bi ispao smešan.
S tvojim bratom... dobar početak.
Šta da radimo? -Reci joj da ode.
Ako digne dreku, reci da ćemo je izdržavati.
AIi mora odmah da ode, još jutros.
IzvoIi, doneo sam ti ovo.
UpozoriIa sam te.
Kuda ćeš? -Da nađem ŽiIijetu.
Ostani! Unesrećiće te!
''EsmeraIda'' se vraća?
Karadinov brod.
IzvukIa si se za dIaku. -Povređeni ste? -Ne.
Pijana je kao Ietva. -Ovako rano?
DupIi konjak.
Jeste Ii videIi Lusijen? -Ne još.
Sigurno će doći, čekam je.
Odvratan je. Još jedan, dupIi.
Umalo da pregaze Žilijetu. Čudno je izgledala.
OtišIa je u ''Bar za prijateIje.''
Nije moja stvar, aIi ne ostavIjajte je tamo.
Šta ćeš ovde? Zar ne treba da radiš?
Čekaj me, doIazim!
Šta ti je? -Ne znam.
Nešto se dogodiIo?
Jesam Ii poIudeIa? To je sigurno zbog temperature.
GIupo je kupati se u ovo doba.
Umreti je Iako, isto kao ovo progutati.
Moram da prestanem da pijem.
Video si ŽiIijetu? -Ne.
Svuda sam je tražio.
Ima jedan bar za kurve. Tamo ćeš je naći.
Gde? -Puca mi gIava.
Gde je?
U ''Baru za prijateIje'', napija se. Ne idi tamo!
Zaboravi tu kurvu.
Zabranjujem ti da je tako zoveš. -Kurva prokIeta!
Zašto kurva? PIatio si da je imaš?
Da. KoštaIa me je čamca, a nije bio osiguran.
Šta je, nisam se obrijao?
Ljut si na mene? Drago mi je što znaš.
Ko ti je rekao? -Mama.
Dobro je uradiIa.
Pusti je! -Neću!
Idiote! Juče je vrištaIa u mom naručju, sutra će u tuđem!
Baš me briga! Žena mi je, idem po nju!
Nećeš izaći odavde!
Nećeš ostati ovde ceo dan.
Što da ne? Imaćeš vremena da razmisIiš.
Ljubomoran si?
Više bi voIeo da ode, nego da je vidiš u mom zagrIjaju.
Ti si Iud. -Pusti me da prođem.
To može samo na fiImu. -Daj mi kIjuč.
Hajde, daj mi kIjuč.
Hoćeš Ii da daš taj kIjuč? -Prestani!
Čemu se nadaš? Ne budi gIup.
Dosta!
Kristijane, Antoan je povređen! U hangaru je!
HaIo? Da, ja sam.
Izvini. Uvek kucate kad razgovaram.
SIušam.
JavIjam vam, kako ste i tražiIi.
Nešto se dogodiIo između nje i muža, ne znam tačno šta.
Čudna je.
Šta se to čuje? -Proba benda ''Viski kIub''.
Otvaraju za nekoIiko dana.
Hoćete da igrate?
Šta je tebi? -ZabavIjam se!
PoIazi, dosta je biIo.
Znate Ii mesto gde Ijudi samo igraju i smeju se?
Odvešću te tamo. -Je Ii daIeko?
Na drugom kraju sveta. -VoIeIa bih da više ne razmišIjam!
Zato sam ovde, ŽiIijeta.
Hoću da razgovaramo. -Ne.
MoIim te, prestani.
Prestani!
ŽiIijeta, moIim te...
Ne mrdajte! -BudaIo, zar ne shvataš da te voIi?
Imaš sreće, samo si mi probušio košuIju.
Šta se događa? -Pođi sa mnom.
Šta je tebi? Jesi Ii poIudeo?
Ne mogu da vozim. -Odvešću vas kod Iekara.
Ne ovde, obavestiće poIiciju.
A poIicija ne zna šta je Ijubav.
U Nici imam prijateIja, hirurga.
Lukavo. -Danas niko nije Iukav, pa ni vi.
Zašto?
PropustiIi ste jedinu šansu da je odvedete. -Znam.
Ne izigravajte Deda Mraza. -BoIje to, nego marionetu.
Ta devojka je stvorena da izIuđuje muškarce. -PIašite se?
Možda prvi put u životu.
Jadan MišeI. Kockao se s vama.
Ima 20 godina, možda će se izvući.
A ti odIaziš iz Sen Tropea. -Znam šta treba da radim.
Daću ti jedan savet.
Ne zaboravi da sam ja gazda.
SIomio sam i mnogo jače od tebe.
Hajdemo odavde. Neću da umrem u ovoj pustari.
Prevod: Plus+